10-86, Posibil 4-17. Baker, Henry.
3000 Blocul Bagley, 4-17, 10-30.
Nu vă apropiați!
- O împușc! - Dumnezeule!
3-L-90. Repet!
3-L-90, cer informarea echipei de negociere a ostaticilor.
Să îmi raporteze la fața locului.
- Vezi ceva? - Luați mașinile alea de aici!
Suspectul este un bărbat, alb, aproximativ...
Sunt reporter. De când sunteți aici?
Violență domestică sau droguri? E iubita sau soția lui?
Pleacă de aici!
- Vorbește cu mine! - Luați-l de aici!
- Pleacă de aici! - Am autorizație.
- Fir-ar să fie! - Am dreptul să fiu aici.
Unde a dispărut?
Suspectul s-a retras înăuntrul încăperii.
Nu-l mai vedem.
Aia era mașina mea.
La nai...
Ai necazuri cu mașina?
Ce observație subtilă!
Pot să te ajut.
E Jaguarul.
Vrei să merg acasă cu mașina ta?
Vreau să iei mașina mea.
Am fost tare norocos în ultime vreme. Nu mai am nevoie de ea.
Îmi dăruiești un Jaguar nou și nu vrei nimic în schimb?
Pot să-ți dovedesc. Dă-mi cartea ta de vizită!
Păstrăm legătura.
De ce? Vrei s-o omor pe nevastă-ta?
Nu.
E tentant, dar nu.
Spune-i "un act de generozitate între doi străini".
Generozitate? E un Jaguar.
Chiar vrei să mă duc acasă cu un Jaguar nou?
- Exact. - Ești sărit!
Ești scrântit!
Vrei să mă urc în mașina asta? Nici gând! Probabil voi sări în aer.
Ar fi foarte amuzant să plouă pe stradă cu bucățele din mine!
Dacă crezi că mă apropii măcar de ea, ești nebun.
În plus, am deja o mașină.
Într-un fel.
CU PATRU LUNI ÎNAINTE...
Îți place?
Cuțit marfă, nu?
- Vrei să-l vezi? - Ține-ți-l în pantaloni!
Poponarule!
- O să te omoare. - Am spray paralizant.
Se pare că n-ați mai văzut până acum un profesor nou.
Eu sunt dl Simonet.
Bun venit în clasa a VII-a!
Școala generală, acea punte mișcătoare, pe care trebuie să o traversați toți...
înainte de a deveni membri ai nemuritoarei, demne de invidie, elite a liceelor.
S-ar putea să vi se pară că nu treceți această punte destul de repede.
Ați prefera să închideți ochii și să nu vă mai gândiți la asta până când nu se termină.
Ei bine, am venit să vă spun...
că, în această clasă, această opțiune nu există.
Întârzierea.
Lipsa de punctualitate.
Să întârzii la prima oră, din prima zi de școală.
Ce indică aceasta?
Că nu-mi stă bine părul azi?
Poate că indică lipsa respectului.
Vedeți, eu voi fi cu voi în fiecare zi.
Mă aștept ca și voi să fiți cu mine.
La timp, fără scuze.
Lasă aia! Așteaptă!
Deci...
Acesta este cursul de studii sociale.
Acolo există o lume și chiar dacă nu vreți să o cunoașteți...
tot veți fi obligați să o faceți...
credeți-mă.
Așa că ați face bine să vă gândiți la lume și la ce înseamnă pentru voi.
Ce înseamnă lumea pentru voi?
Haideți! Vreau puțină contribuție.
Doar de clasa aceasta vreți să scăpați?
De casa voastră, de strada voastră?
Vrea careva din voi să meargă mai departe? Da?
La magazin. E doar la 2 kilometri de casa mea.
Să vă mai pun o întrebare.
Cât de des vă gândiți la ce se întâmplă în afara acestui oraș?
Urmăriți știrile? Da? Nu?
Bine, încă nu gândim la nivel global, dar de ce nu?
Pentru că avem 11 ani.
Bun argument. Cum te cheamă?
Trevor.
Poate că Trevor are dreptate. De ce ar trebui să ne gândim la lume?
În fond și la urma urmei, ce așteaptă lumea de la noi?
Să aștepte?
De la tine.
Ce așteaptă lumea de la tine?
Nimic.
Dumnezeule, are dreptate!
Nimic.
Nu știți să conduceți, nu aveți dreptul la vot...
nu puteți merge la baie fără să cereți voie. Sunteți blocați...
aici, în clasa a VII-a.
Dar nu pentru totdeauna...
pentru că, într-o zi, veți fi liberi.
Dar dacă în ziua în care veți fi liberi...
nu veți fi pregătiți...
veți privi în jurul vostru și nu vă va plăcea cum e lumea?
Dacă lumea nu este...
decât o mare dezamăgire?
Am sfeclit-o.
Doar dacă...
veți lua lucrurile care nu vă plac în această lume...
și le trageți un șut în cur.
Nu le spuneți părinților voștri că am folosit expresia aceasta.
Și puteți începe să faceți asta...
de astăzi.
Aceasta este tema voastră.
Pentru puncte suplimentare.
E valabilă tot anul.
Stați puțin! Ce nu vă convine?
Care e problema? Da?
E prea...
Trebuie să termini propoziția.
- S-o ajute cineva! - Ciudat.
Ciudat. Nebunesc.
Greu.
- Nașpa. - Nașpa.
Greu.
Dar de "posibil" ce ziceți?
Este posibil.
Tărâmul posibilității există...
în fiecare din voi.
Aici.
Deci, puteți să o faceți.
Ne puteți surprinde. De voi depinde.
Sau puteți sta cu mâinile în sân, să-l lăsați să se atrofieze.
Atrofiere.
Dacă e vreun cuvânt pe care nu-l înțelegeți, există dicționarul.
Căutați-l!
lar aceste dicționare, le veți avea tot timpul la voi...
pentru că, la acest curs, vom învăța să iubim cuvintele...
și înțelesul lor. Întrebări?
Mda.
Adică ne lăsați corijenți, dacă nu schimbăm lumea?
Nu, nu voi face asta.
Dar veți lua nota 7.
Dvs ce ați făcut, pentru a schimba lumea?
Trevor, îmi fac porția de somn.
Mănânc bine la micul dejun.
Vin la timp la școală...
și apoi, vă înmânez vouă sarcina.
Acum, vreau să vă scrieți numele, pe aceste cărți și...
Cum te cheamă?
Vreau ca Molly să caute cuvântul "a se atrofia"...
și să spună clasei ce înseamnă.
Nu, nu suntem în Milwaukee.
Ci în iad. Direct în iad!
Patru tequila. A patra a cui este?
- A ta. - Pentru mine, nu. Mulțumesc.
- Pentru tine am cumpărat-o. - Vă mulțumesc mult, dar nu.
- De ce nu? - I-am promis fiului meu.
Știu, e oribil. Distracție plăcută!
Așteaptă, așteaptă! Poftim!
Mulțumesc.
Ce faci, Junior?
Ce faci, Jun? Ce faci?
A ta e. A ta e.
La ce oră termini?
Dacă n-aș fi căsătorită.
Și el e căsătorit.
Eu nu sunt!
Alo? Bună!
Cum a fost?
Ești acolo? Mda.
Cum a fost la școală?
Cum?
Cum a fost în prima zi de școală?
Bine.
Trev, trebuie să vorbești mai tare. Nu te aud.
Îmi pare rău că nu am fost acasă. Am mai prins o tură.
Ești supărat pe mine?
Ce faci, Trev?
Nimic.
Ai găsit spaghetele?
Le mănânc acum.
Bine.
Haide, spune-mi ce s-a întâmplat!
Trebuie să închid.
Lingura?
Lingura.
Mamă?
Mamă!
Prietenul meu vrea să facă un duș, bine?
Bine.
Ăsta nu e mic dejun.
Tu nu mănânci micul dejun.
Haide să luăm micul dejun!
Fac niște ouă. Mănânc și eu.
Ești sigură că n-o să vomiți?
- Ce înseamnă asta? - Tu ce crezi că înseamnă?
Spune-mi ce înseamnă.
- Te ascunzi. - Nu ascund nimic.
Bine.
Așteaptă! Îmi pare rău. Ai dreptate.
- Vreau să vorbim. - Vrei să mă minți.
Nu, nu vreau să te mint.
Fă cum crezi! Vreau să ne înțelegem.
Îmi pare rău.
Nu găsesc hârtia igienică.
- Tu cine ești? - E Jerry.
Ieși afară! Ieși afară din casa mea!
- Mulțumesc mult. - Ieși afară!
-Ai nevoie de bani pt. autobuz? -Nu, am.
Ai spus că poate să facă un duș.
- N-am spus asta! - Ba da!
Ți-am spus eu să lași un străin în baia mea?
E prietenul meu.
Nu poți avea asemenea prieteni.
- Este pentru tema mea. - Care temă?
Tu nu înțelegi. Dl. Simonet va înțelege.
Cine e dl Simonet? Cu tine vorbesc!
Este profesorul meu.
Dl Simonet?
Da, sunt Eugen...
Simonet.
- Bună! - Bună!
- Care-i treaba cu tema asta? - Poftiți?
De ce i-ați spus fiului meu să aducă în casă un vagabond?
Am două probleme.
Prima, habar n-am despre ce vorbiți...
și a doua, nu vă cunosc.
Sunt Arlene McKinney. Fiul meu face cu dvs cursul de studii sociale. Trevor?
Trevor.
Da, este foarte atent. Este foarte exigent, ceea ce îmi place.
- Exigent. Pretențios. - Știu ce înseamnă.
Spuneți-mi de ce a adus fiul meu acasă un vagabond?
- N-am idee. - Pe naiba!
Nu știu cum, mi-a interpretat el tema.
Cum credeți că, v-a interpretat tema?
Nu știu.
Dacă vreți să aflați, de ce nu vorbiți cu fiul dvs?
Vorbesc cu el.
Zău?
Atunci, de ce ați venit aici să mă întrebați pe mine despre ce temă e vorba?
Nu e secret de stat.
Da? Și?
Este o temă pe care o dau la începutul fiecărui an școlar, ca să-i inspir.
Nu mă aștept să schimbe lumea.
- Nu vă așteptați să schimbe... - Mă scuzați.
Vreau să-i fac să gândească, nu să facă miracole.
Ce fel de profesor sunteți?
N-am spus asta. Copii încearcă.
Din când în când,curăță graffiti-urile...
E fiul meu. Nu-l cunoașteți.
Dacă îi spuneți că poate face ceva, el vă crede.
Iar dacă vede că nu poate, devine deprimat.
Ar trebui să fiți concediat, chiar acum.
Probabil nu se va întâmpla aceasta, pentru că am referințe foarte bune.
Sunt la un pas de a fi considerat handicapat.
Crezi că poți face ce vrei doar pentru că ai fața distrusă?
Ce-ar fi să scrieți micile și zgomotoasele dvs plângeri...
și să le puneți în cutia cu sugestii?
Isuse!
Ești grozav.
Mulțumesc. Apreciez eufemismul.
Întotdeauna mi-am dorit să fiu grozav.
Vă pot ajuta, domnișoară?
Nu.
Dle Thorsen! Așteaptă! V-am așteptat toată ziua.
- De ce nu-mi răspunzi la telefon? - Nu suntem prieteni.
Am primit titlul de proprietate al mașinii. E un dar impresionant.
- Nu poți să-l accepți? - Aș fi tâmpit să n-o fac.
Vreau să știu doar care-i treaba cu instrucțiunile acestea.
Fă ce spun instrucțiunile. Dă-o mai departe.
- De ce? - Pentru că ai acceptat mașina.
- Ești obligat! - Și dacă nu mă simt obligat?
Dacă agăț cu ea niște prostituate și merg în Mexico?
Nu voi ști niciodată.
Despre ce e vorba? Haide, spune-mi adevărul.
Un atac de altruism din partea unui avocat.
Am o întâlnire.
Iar eu am o poveste tare, bine?
Un partener de la Channing și Moss dă mașini pe gratis?
Spune-mi motivul sau inventez unul. Al meu va fi mult mai interesant.
Ai înebunit, porți cristale sau ții prea multe pisici acasă?
Uite! Ascultă-mă, te rog!
Fosta soție mi-a luat totul, bine?
Și are o relație lesbiană, doar ca să mă scoată din sărite.
Ajută-mă, te rog!
Fiica mea are astm.
Într-o seară i-a fost foarte rău, cel mai rău de până atunci.
Era miezul nopții și eram în camera de urgență.
Așteptam acolo de o veșnicie. Nimeni nu ne dădea atenție.
Inhalatorul nu avea nici un efect.
Dle Parker, ce s-a întâmplat?
M-a înjunghiat soră-mea.
- Mă scuzați, noi eram primii. - Întâi, rănile deschise.
- Nu poate respira, îi e frică. - Vă anunț eu.
Trebuie s-o vadă cineva.
Niciodată nu i-a fost atât de rău. Faceți ceva!
Stați jos, vă rog!
Mă scuzați, stăm aici de patru ore. Trebuie să chemați un doctor.
Nu, așteptați!
E o prostie! Trebuie s-o ajutați imediat.
- Poftim? - De ce nu mă băgați în seamă?
Nu aveți oxigen?
Să chem îngrijitoarea.
Nu avem nevoie de îngrijitoare. Tu ești azi îngrijitoarea.
Azi tu ești îngrijitoarea, ai înțeles?
Du-te pe hol, pune fata pe targă și ai grijă de ea.
Și ajut-o să respire.
Îți arăt eu ție, soră! Mai ești aici?
Dați-mi drumul! Nu e corect.
Vino! Hai omule. Fir-ar!
I-am mulțumit...
și mi-a indicat în ce orificii să-mi bag mulțumirile.
Mi-a spus doar să ajut și eu la rândul meu pe cineva.
Trei mari servicii pentru alți trei oameni, atâta tot.
E un fel de joc "dă-o mai departe", atunci.
Tu și bărbatul acela faceți parte dintr-un lanț de binefăcători...
un fel de lanț de Maici Tereza? O filozofie cam modernă pt. tine.
Tibetană? Faci parte dintr-un cult?
Dacă îmi pomenești numele... o să trebuiască să-ți vinzi rinichii, pentru a plăti procesul.
Cult!
Tipul! Cum îl chema pe tip?
Îmi pare rău, am întârziat la un șir de nunți.
Știu că e cineva aici.
Știu că ești acolo.
Ieși, dacă nu, te găsesc și te împușc.
Te rog, nu mă împușca!
Te rog!
Rămâi pe loc!
Dacă miști...
Te rog, n-o lua!
Te rog, nu! Nu mă mișc.
Te rog!
Ce faci cu mașina mea?
Să-ți arăt. Eu doar...
O să deschid portiera, bine?
Vezi?
Acum că funcționează, îți va fi mai ușor s-o vinzi.
Nu ți-am cerut ajutorul.
Ai locuit în garajul meu?
Până în seara aceasta. Pot să vin și...
Am primit o slujbă la motelul Royal. Mi-au dat și o cameră.
Stai pe loc!
Te rog, nu-mi plac armele.
Ce se petrece între tine și fiul meu?
A vrut să ajute pe cineva.
A vrut să ajute pe cineva să-și revină și mi-a dat niște bani.
- Ți-a dat bani? - Da, doamnă.
Sunt economiile lui.
Mi-am cumpărat haine și pantofi și astfel am obținut slujba.
Crezi că o poți păstra?
Mi se pare că ai o problemă.
O pot depăși.
Și asta se va întâmpla subit?
Ai trăit vreodată pe stradă?
Mama ne-a adus foarte aproape de asta.
Nu poți să știi, decât dacă ai trăit asta.
Când te bagi prima oară în containerul de gunoi și tragi ziarele peste tine...
atunci știi că, viața ta s-a dus de râpă.
Dacă cineva, cum e fiul tău, vine și-mi întinde o mână...
nu o refuz.
O accept, fie și din partea unui copil.
Nu mai pot da greș, altfel voi muri.
Apreciez că încerci să-l răsplătești pe Trevor...
Nu am voie să îl răsplătesc pe Trevor.
- Atunci, ce faci? - O dau mai departe.
Știu că vrei să plec.
Voi pleca.
Ce înseamnă "a o da mai departe"?
Acesta sunt eu...
și aceștia sunt trei oameni.
Și îi voi ajuta, dar trebuie să fie ceva important...
Ceva ce nu pot face singuri.
Eu fac asta pentru ei...
ei o fac pentru alți trei oameni.
Asta înseamnă nouă.
O mai fac pentru încă trei...
Înseamnă 27, așa că...
Nu mă prea pricep la matematică, dar numerele se înmulțesc repede, înțelegi?
Bine, bine!
Exprimați-vă părerile.
- Da? - Mi se pare o idee bună.
- Sean? - E o prostie.
- Adam? - E bazat pe onoare.
- Oamenii nu pun preț pe onoare. - Și ce dacă?
Doar pentru că o faci tu nu înseamnă că și alții o fac.
Trevor, clasa consideră că ideea ta este utopică.
Căutăm imediat cuvântul.
Cum ar fi o lume perfectă?
Deci?
Cum ți-a venit ideea asta?
Pentru că...
Totul e pe dos.
El ți-a vorbit despre asta?
Am discutat și noi.
Dar nu trebuie să-ți faci griji...
pentru că îi voi spune că nu mai putem vorbi.
Nu, nu face asta!
Vrei o cafea?
Da, doamnă.
Bine.
Eu l-am sunat pe Președinte să vorbim despre poluare.
Dar mama mi-a spus că ne vor pune pe-o listă...
așa că a închis.
Eu am pus fluturași în favoarea reciclării la două supermarket-uri.
Eu voi crea o pagină web în chineză.
Le voi spune tuturor copiilor din China să sară în sus în același timp.
Scopul fiind dislocarea Pământului de pe axa lui.
- Da. - Mulțumesc. Stai jos!
Ideile voastre sunt pe cât de surprinzătoare, pe atât de variate.
Adăugați cuvântul acesta pe lista celor pe care trebuie să le căutați în dicționar.
Dar aș vrea să ne concentrăm puțin asupra unui proiect pe care l-am auzit astăzi.
Am predat mulți ani și este prima idee originală. Care necesită, de asemenea...
un act de extremă încredere în bunătatea oamenilor.
Trevor a încercat să interacționeze cu lumea...
și despre asta era tema voastră.
Și dacă aș fi o persoană care împarte ușor laude...
aș spune că e...
un lucru admirabil.
Cuvintele pentru astăzi sunt: "utopic", "enigmă", "cuantum".
Adăugați și "variat". Acum mergeți acasă.
- Bună, dle Simonet! - Bună!
Ați vrut doar să fiți amabil?
În legătură cu ce?
În legătură cu ideea mea.
Chiar vi se pare bună sau ați vrut doar să mă încurajați?
Să te încurajez?
Să mă păcăliți.
Îți par o persoană fals amabilă?
Nu.
Nici măcar nu sunteți chiar așa de amabil.
A fost o scăpare de-a mea. Nu se va mai repeta.
Ce mai e?
Ce vi s-a întâmplat la față?
Au picat zarurile pe tine azi, Trevor?
Nu e un subiect foarte pertinent pentru studiile sociale, nu-i așa?
Întoarce-te și spune-le că asta am zis eu.
Cui să spun?
Ne vedem mâine.
-Știi unde e Jerry? -Vine în 15 minute.
A venit marfă.
Cine e?
Trevor.
Îl caut pe Jerry.
Jerry nu e aici.
Când se întoarce?
Nu se mai întoarce. Pleacă de aici!
Jerry?
Pleacă de aici!
Te rog, ieși, Jerry!
Îmi amintesc că în 1976 erau programe în sistemul de învățământ...
iar acum nu mai sunt. - Trebuie să plec.
Ai plecat imediat azi dimineață. Am vrut să vorbesc cu tine.
- Bună! - Bună!
Intră!
Trevor nu se simte bine. E în camera lui.
Îmi pare rău. Ce s-a întâmplat?
Îl doare burtica.
Vrei să intri?
Desigur, mulțumesc.
- Ia loc! - Mulțumesc.
- Aveți o casă foarte frumoasă. - Mulțumesc.
Ai trăit în Vegas toată viața?
Mda.
I-am spus că dacă vrei să vorbești cu mine, vin la școală.
Dnă McKinney, n-am cerut să vorbesc cu dvs.
Păi, Trevor a spus că da.
Da, și mie mi-a dat un bilet de la dvs...
pe care nu l-ați scris.
V-a dat un bilet de la mine?
Dumnezeule, e groaznic! A fost atât de...
- Nu la dvs mă refeream. - Nu e nevoie de explicații.
- Nu încerca să te scuzi. - Nu e nimic personal.
- Sunt obișnuit. - Vrei să încetezi?
Putem să revenim puțin la discuția noastră?
Evident, nu mi-am dat seama cât de mult te place Trevor.
Asta putem discuta și la ședința cu părinții.
Atunci, de ce ai venit?
De ce nu mi-ai spus să vin la școală?
Pentru că ai venit la școală...
să vorbești cu mine, despre fiul tău...
și eu m-am comportat ca un...
Ca un ticălos?
Iartă-mă.
E un cuvânt prea dur pentru tine?
Cum ți se pare "nemernic"?
Merge.
- "Nenorocit"? - Asta îmi place.
Uite, eu...
Am făcut toată mâncarea asta.
Care stă acolo degeaba.
Nu știu cu cine să vorbesc despre el.
- E bună. - Mulțumesc.
Nu înțeleg. E un curs de vară?
De ce credeți că Trevor nu mai vorbește cu dvs.?
Păi... Nu știu.
Pare supărat.
Clasa a VII-a este dificilă, dar la școală pare fericit.
Poate mă înșel, și totul e în regulă.
Cât de des vă vedeți?
- Cât de des pot. - Adică cam cât?
Nu mi-o trag cu hăndrălăii, în loc să-mi petrec timpul cu fiul meu.
Am două slujbe.
Exact, la asta mă refeream.
N-ar fi putut fi o simplă întrebare.
Dnă McKinney, credeți că ar putea exista ceva...
în afara școlii, care să-l deranjeze?
Nu știu.
Va trebui să consulți spiritele.
Îmi spuneți că Trevor e reținut în prezența dvs...
dar nu-mi spuneți nimic concret și totuși, vreți să ghicesc de ce.
Să ghicești de ce? Întotdeauna vorbești astfel?
Da.
Ai făcut vreo școală pretențioasă?
Da.
Crezi că ai putea să nu-mi mai scoți ochii cu asta?
Are tată?
Nu mai locuiește aici.
Nu știu unde este.
Știu cum e.
Arlene, te-am sunat de cinci ori.
- Bonnie... - Nu, ascultă!
Dacă nu îți suni sponsorul din când în când, rămâi fără el.
El e Eugene Simonet.
N-ai voie să ieși cu bărbați, timp de un an.
- Nu e o întâlnire. - Nu, sunt profesorul lui Trevor.
Am purtat o discuție.
Tocmai am terminat-o.
Am terminat-o.
Cum ai putut să faci asta?
Să-i scrii o scrisoare și s-o semnezi cu numele meu?
- De ce trebuie să strici totul? - N-am stricat nimic.
Ce-ai făcut? Ai tras cu urechea la ușă?
- Cu durerea ta de stomac ce s-a întâmplat? - De ce? Și tu minți mereu.
Nu a fost vina mea. A fost penibil.
Am făcut un lucru bun și tu nu-ți dai seama.
Ascultă-mă, scumpule!
Nu poți să-i faci pe doi oameni să se placă cu de-a sila.
Ție nu-ți plac decât oamenii cu care te poți îmbăta.
Îl aștepți să se întoarcă.
- Nu e adevărat. - Ba da.
Ba nu!
- Tatăl tău nu va pune piciorul... - Asta spui întotdeauna.
- Acum vorbesc serios. - Întotdeauna vorbești serios.
Ce vrei să-ți spun? Dacă spun ceva, înseamnă că vorbesc serios.
Când el e aici, nu-ți pasă ce se întâmplă cu mine.
Nici măcar nu îți dai seama, că sunt în casă.
- Nu e adevărat. - Ba da, e adevărat.
Te iubesc!
Te iubesc..
Fac tot ce pot.
Nu mă iubi! Detest felul cum arăți.
Trevor, trebuie să încetezi!
Urăsc că ești mama mea!
Trev, intru, bine?
Și acum o oră, mi-ați spus același lucru.
Înțelegeți că fiul meu a dispărut?
Dacă aș avea mașină, l-aș căuta!
La ce oră crezi că a plecat?
Nu știu. Îmi pare rău că vă fac asta.
Bonnie nu era acasă. Poliția n-a vrut să vină.
Iar prietenii mei sunt niște bețivi.
- Nu-i nimic. - Și eu sunt.
Și eu sunt o bețivă.
Cred că termenul potrivit este "în recuperare".
Încotro?
Ai destui bani?
Vrei să ajungi undeva? Haide, îți dau eu bilet.
Hai. Îți dau eu bilet.
Îți dau eu bilet, nenorocitule!
Scumpule, ești bine?
Trev, toată viața mea, n-o să regret mai mult...
decât că ți-am făcut asta.
N-am băut.
Am vrut, dar n-am făcut-o.
N-ai nici un motiv să ai încredere în mine...
și știu că nu vrei, să mai auzi promisiuni...
așa că îți voi spune adevărul.
Am o problemă...
o problemă foarte serioasă.
Trebuie să mă opresc.
Dacă tu poți fi alături de mine...
și crezi că e posibil să reușesc...
atunci, cred că voi reuși.
Dacă doar ai...
încerca să mă ajuți puțin...
Încă ești aici?
Sper că nu te superi.
- A adormit. - Bine.
De unde știai unde e?
Copiii sau fac autostopul sau iau autobuzul.
- Ascultă... - Cu plăcere.
Nu trebuie să-mi mulțumești.
- Înțeleg... - Așteaptă! Vreau să-ți mulțumesc.
Îți mulțumesc.
Cu plăcere.
- Nu a meritat, nu? - Nu.
Mă întrebam dacă ai vrea să mai vii pe aici.
Să iei cina cu mine.
Nu sunt foarte convins că se cuvine.
Bine, înțeleg.
- Noapte bună! - Noapte bună!
De ce i-ai făcut omului acela o favoare, Sidney?
Nu, e vorba de trei favoruri.
Trebuie să faci trei...
Pe celelalte două le voi face aici, pentru ai mei.
Mulți au nevoie de favoruri aici.
Dar cine ți-a spus să faci asta?
Mi-a venit o idee.
Voi apărea le televizor?
Cum ți-a venit ideea asta?
Omule....
Lumea întreagă e un rahat, scuzați expresia.
Și mi-a venit așa...
dintr-o dată.
Că ar putea fi mai bine.
Nu altcineva a inițiat asta?
Nu gagiule, a venit de aici.
Din mintea mea. Nu pot să mint.
Am trecut prin încercări grele.
Dar acum s-a terminat, pentru că m-am schimbat.
Și acum voi schimba eu locul acesta.
Pentru că oamenii mă ascultă.
Nu mai iau droguri.
E un fel de principiu aristotelic universal. Pricepi?
- Da. - Da, fără îndoială.
- Înțeleg ce vrei să spui. - Fără îndoială.
Chestia e, Sidney...
că altcineva spune că a avut această idee.
Cine?
Cred că știi cine.
Cățeaua aia?
E o mincinoasă.
E o cățea mincinoasă. Ți-a băgat prostii în cap.
Totuși, a fost destul de convingătoare, Sid.
Babornița aia, vrei să spui?
Totul a venit de la mine, din capul meu.
Sidney, nu contează dacă ideea a fost a ei.
Tu ești cel care ai dat-o msi departe.
Și încă și în închisoare. Comisia de Eliberare Condiționată va fi impresionată.
- A, Comisia de Eliberare Condiționată. - Comisia de Eliberare Condiționată.
Așa mai zic și eu.
E ca cireașa de pe tort.
Fără îndoială. Păcat că nu vor să-mi mai reducă un an.
Dacă reușesc să îi conving să te elibereze peste o lună?
Salut.
A, bună.
Știai că lucrez aici?
Chiar nu știam.
Ai venit să joci zaruri?
Nu, îmi place cafeneaua.
Au mâncare bună.
Da, fac clătite bune.
Mda...
Pufoase.
- Vrei să-ți aduc ceva? - Nu, mulțumesc.
- Ies peste o oră. - Serios?
Da, pe bune.
Păi, dacă tot aveai de gând să mănânci, atunci...
Dacă ai vrea, poate...
Dacă ți-e foame, am putea lua...
Adică dacă vrei și ți-e foame, am putea lua...
masa...
într-o zi.
Dă-mi o crosă de 7!
Îndată, domnule.
Pot să te ajut?
Azi nu îl hărțuiesc pe guvernator, Jordy.
La naiba! Chandler.
M-ai speriat. Arăți ca naiba. Ce faci aici?
- Vreau să vorbesc cu el, Jordan. - Întrebările tale îl scot din sărite.
- De asta am fost concediat? - Nu vrea să vorbească cu tine.
- Spune-i că a primit un colet. - Încetează!
De doi ani urmăresc o poveste despre o petrecere de-a lui.
Cei care au făcut curat au găsit seringi, pantofi cu toc, resturi animale.
Nu poate fi adevărat, nu-i așa?
Dacă le-ai fi avut într-adevăr, le-ai fi folosit.
Pe naiba! Prietenii lui sus-puși m-au pus să îngrop povestea...
dar de când am fost concediat, nu mai simt aceeași loialitate.
- Și ce vrei? - Patru milioane de dolari.
Glumesc omule, calmează-te!
Un telefon. N-am nevoie decât de un telefon.
Am nevoie de o vorbă bună pentru eliberarea unui prieten de-al meu.
Atâta tot.
- M-au ținut 40 de minute în plus. - L-ai sunat?
Nu țin minte numele restaurantului. Îmi aduc aminte de hotel...
Dacă întârzii, va crede că nu-l respecți.
Cum?
Dacă întârzii, va crede că nu-l respecți.
Îmbracă-te cu asta!
- Vreau să mă îmbrac cu rochia verde. - Arăți ca o vampir în aia.
Trebuie să fac un duș.
- Ce? - Miros îngrozitor.
Nu e adevărat, miroși bine. Miroși a trandafiri.
Lasă-mă să mă spăl măcar sub braț. Ești sigur?
Da, sunt sigur.
Să nu-l întrerupi în mijlocul propoziției.
Trebuie să ridic mâna ca să vorbesc?
- Adu-mi pantofii! Sandalele. - Nu, astea.
Nu mă încalț cu acelea. Sunt prea sexy.
Ai întârziat. Îi ești datoare.
- Îi sunt datoare? Cine ești tu? - Du-te!
Fără glume proaste. Nu e genul acela de om.
Mulțumesc mult. Unde e telefonul? Trebuie să sun după un taxi.
Dacă iau autobuzul, mai întârzii o oră.
- Nu mai te văicări. - Trebuie să chem taxi-ul.
Dumnezeule!
O, Doamne! Ești...
Ești cel mai minunat fiu din lume!
Bine, trebuie să pleci.
Du-te, du-te!
- Încuie ambele uși. - Bine.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc, mamă.